Där borta.
-Vad är det? -Hörde du?
Vadå?
Stå still.
Lossa på vajern. Samla ihop den.
-Vad är det för nåt? -Middag.
Han verkar vara beskyddad på nåt sätt. Inget bekommer honom nåt.
Han är bara en människa.
Skjut honom så faller han som alla andra.
Fortfarande varm.
Död sen högst ett par timmar.
Han kan inte vara långt bort.
Helvete.
Solara.
Vill du fortfarande ha henne?
Det är snart mörkt. Vi kan inte söka nattetid, då ser de oss.
Vi kanske passerar dem utan att veta om det.
Han har rätt. De är till fots och är trötta. De måste sova.
Vi hämtar in försprånget i morgon. Vi har dem i morgon bitti.
Hoppas du kan svara för det.
-Läser du verkligen samma bok varje dag? -Absolut.
Läser du lite för mig?
Så är du snäll.
"Herren är min herde, mig skall intet fattas."
"Han låter mig vila på gröna ängar."
"Han för mig till vatten där jag finner ro."
"Han vederkvicker min själ."
"Han leder mig på rätta vägar, för sitt namns skull."
"Om jag ock vandrar i dödsskuggans dal"-
-"fruktar jag intet ont"-
-"ty du är med mig."
-Så vackert. -Gillar du det?
-Har du skrivit det? -Ja.
-Verkligen? -Nej.
Det kom till långt innan vår tid. Den saken är klar.
Vad menade du med att det inte är vilken bok som helst?
Det finns bara en.
-Jaså? -Folk gjorde det till sin uppgift...
...att leta upp och förstöra de som elden inte tagit.
Vissa hävdar att de var anledningen till att kriget bröt ut.
Hur som helst, det var bara den som överlevde.
Hur kom du över den?
Man sa att kriget rev hål på himlen.
Du har nog hört det berättas.
Rev hål på himlen. Solen vräkte ned-
-och brände allt. Allt och alla.
Ni hade tur som kunde gömma er i ett ställe som det här eller under jorden.
De flesta kunde inte det.
Ett år senare började vi ta oss ut. Folk strövade omkring.
Jag visste inte vad jag skulle ta mig till. Jag försökte bara överleva.
En dag hörde jag en röst. Det är svårt att förklara-
-men det var som om den kom inifrån mig.
Den hördes lika tydligt som när du talar till mig nu.
Vad sa den?
Den vägledde mig till en plats där jag hittade boken.
Begravd under spillror.
Rösten sa åt mig att föra boken västerut.
Den sa att en väg stakats ut åt mig.
Jag skulle vägledas till en plats där boken var säker.
Jag skulle bli beskyddad mot alla och allt som stod i min väg.
Jag har varit till fots sen dess.
Gjorde du allt det för att en röst sa det?
Ja, det gjorde jag.
Jag vet vad jag hörde. Jag vet vad jag hör.
Jag vet att jag inte är tokig.
Och jag vet att jag aldrig hade klarat det utan hjälp.
-Vad är det där? -Färdigfrågat.
Lägg dig, vi börjar tidigt i morgon.
-Vad gör du? -Jag trodde att du sov.
Det gjorde jag inte. Vad gör du?
-Jag ville bara titta på boken. -Ingen mer än jag rör den. Förstått?
-Förstått? -Ja.
Gå och lägg dig.
Eftersom du ändå inte kan läsa har du ingen nytta av den.
Lär mig, då.
Vänta lite. Stanna!
Du säger att du varit på vandring i 30 år.
-Har du aldrig känt att du gått vilse? -Nej.
-Hur vet du att du går rätt? -"Man leds av sin tro, inte ögonen."
-Vad innebär det? -Att man vet nåt utan att veta det.
-Det låter obegripligt. -Det är tro.
"Den är blomman av ljus i ett fält av mörker som ger mig kraft att fortsätta."
-Är det från boken? -Nej, det är Johnny Cash, Folsom Prison.
Va?
-Bor det nån där? -Vet inte.
De kanske har vatten.
Håll dig bakom mig.
INGA INKRÄKTARE
Det här är mysko.
Vilka är ni?
Vandrare. Vi vill inget ont.
Inga inkräktare. Läste ni inte skylten?
Förlåt, jag såg den inte.
-Vad är ni ute efter? -Inget.
Vi är hemskt ledsna, hoppas ni låter oss gå.
George, titta på dem. Den ena är bara en flicka.
Den visan har man hört hundra gånger förut.
Vi har sällan besök nuförtiden. George misstror alla.
Jag heter Martha. Vill ni ha te?
Vad sägs om lite musik? Det är så lugnande.
George.
Kom och bli min gäst bli min gäst
Vad tycker ni?
Kom och bli min gäst bli min gäst
-Smakar det bra? -Jadå.
Det är förbluffande att ni överlevt här ute.
George är lite av en tusenkonstnär.
Han har lagt mycket jobb på säkerheten här.
Vi är gamla, men spänstiga.
Vi har haft många här som försökt stjäla stället.
Ja, det har vi.
-Kom ska jag visa er en sak. -Inte nu, George.
Kom.
-Är det... -Gravar? Visst.
-Det vore fel att inte begrava dem. -Dessutom är det bra för myllan.
Kom med in igen. Ni ska få ett par smörgåsar.
-Tack så mycket. - Vi måste sticka. -De har dödat dem.
-Och ätit dem. -Hennes händer skakar.
För mycket människokött.
-Jag hittade kött. Ni är väl hungriga? -Nej, tack.
-Vi måste ge oss iväg. -Redan?
-Ja. -Säkert att ni inte stannar?
Bergsäkert. - Lägg ifrån dig geväret.
Solara, ta det här och tacka fint för teet.
-Tack för teet. -Tack så hemskt mycket.
Gå in igen.
-Vad står på? -Ett helt kompani beväpnade vildar.
-De ledde dem raka vägen hit. -Jag som dukat med finporslinet.
-Skit i det. -Har ni fler vapen?
Du ska få se på vapen.
-Kan du hantera en pistol? -Självklart.
Skynda på.
Vi vet att ni är där inne.
Kom ut, så kommer ingen till skada.
Jag gör det lätt för er. Skicka ut Solara med boken.
-Vad gör vi? -Jag vet vad jag gör.
-Vänta. -Allt jag vill ha är boken och flickan.
De kommer inte ut.
Jävlar! Ta skydd!
Den där rösten du hörde, sa den nåt om det här?
Vi klarar oss båda två.
-Vi, då? -Den nämnde inte er.
Eld upphör!
Era jävlar!
Martha...
-Martha... -Gå runt på sidan!
-Era as! -På sidan av huset!
Era jävla as!
Ingen ger eld!
-Vad gör de? -Inget snällt.
Var är boken?
Kolla hans packning.
Den är inte här.
Det här är sista chansen. Lämna ifrån dig den, annars begraver jag dig här.
Jävla... Vi gör ett nytt försök.
-Carnegie! -Vad är det?!
Var är boken?
Ge honom boken är du snäll.
Säg det inte.
Den är i huset. I teven.
-Gå och kolla teven. -Vad för nåt?
Du måste fan skoja... - Du får göra det! Sätt fart!
"Bedjen, och eder skall varda givet."
Gud är god, inte sant?
Alltid.
Inte alltid.
Nej!
Ser ni nu? Vad var det jag sa?
Han är bara en människa.
Nej! Låt honom vara!
Var har du ditt beskydd nu?
Be för mig.
Jag menar det.
Jävlar...
Vänd tillbaka!
Skynda på!
Vi har knappt bränsle att ta oss hem med. Jagar vi efter henne?
Nej.
-Vart är du på väg? -Västerut. Jag måste ta mig västerut.
Du...
-Förlåt. -För vadå?
Allt det här är mitt fel. Hade jag inte följt med dig hade det inte hänt nåt.
Det är inte ditt fel.
Jag gjorde det jag måste.
Jag trodde inget kunde få dig att lämna den ifrån dig. Den betydde för mycket.
Under alla år jag bar den med mig och läste ur den...
...blev jag så upptagen av att skydda den att jag glömde...
-...leva som jag lärde. -Vad innebar det, då?
Att helt enkelt...
...sätta andra före sig själv.
Det är min tolkning i alla fall.
Känner du lukten?
-Vadå? -Det är nåt i luften. Salt.
Vi närmar oss havet.
Där har vi det.
Hämta mekanikern!
Stopp där!
Vad är ni här efter?
Mitt namn är Eli. Jag har en King James-bibel i min ägo.
Stanna där ni är. Gör inga hastiga rörelser, då blir ni beskjutna.
Var försiktig med den. Tack.
Var försiktig.
De är obeväpnade.
Vi har ägnat oss åt det här ett bra tag nu.
-Man får känslan av ett museum. -Det är mer än så.
Det är här vi ska börja om på nytt.
Vi har en tryckpress som snart är i funktion.
Vi ska lära folk om världen de förlorade. Hjälpa dem återuppbygga den.
Titta. Shakespeare. Britannica. Endast ett fåtal band fattas.
Vi har en lång rad vackra inspelningar med Mozart och Wagner. I bra skick.
Men ingen bibel. Inte förrän nu.
Får man fråga vilket skick den är i?
Den är sliten. Men den duger.
-Får man titta på den? -Jadå.
-Så där, nu är den öppen. -Bra.
-Har ni nåt att skriva på? -Hämta lite skrivpapper, tack.
En massa.
En faslig massa.
Det kan inte stämma...
Det finns ingen möjlighet!
Det kan inte stämma!
Lyssna noga och skriv ned allt jag säger.
Precis som jag säger det.
Första Mosebok, Genesis.
Kapitel 1, vers 1:
"I begynnelsen skapade Gud himmel"...
..."och jord."
Vers 2:
"Och jorden var öde"...
..."och tom."
"Och mörker var över djupet."
"Och Guds Ande svävade"...
..."över vattnet."
Vers 3:
"Och Gud sade:"...
"Varde Ljus."
"Och det vart ljus."
Var är Solara?
Där ute. Hon valde det själv.
Jag försökte få med henne hem. Hon vägrade.
Vad gjorde du när hon vägrade?
-Läs den. -Vad gjorde du med min dotter?
Börja nån gång.
Beklagar...
Det var så länge sen att jag glömt det.
-Du måste. -Jaså?
Snälla du.
-Ditt ben. -Det gör inte ont längre.
Jag känner lukten av det.
Du kämpade så hårt för den boken.
Du offrade så mycket och så många män.
Fler än du kunde undvara.
Nu är alla de som var för rädda för att ens nämna ditt namn-
-där nere och sliter baren i stycken. Visste du det?
Ingen är där och sätter stopp för dem.
Och du är febrig.
Tänk att ha det man vill ha så nära inpå, men ändå så långt bort.
Sluta!
Lämnar du mig?
Claudia?
Claudia!
Käre Gud, tack för att du gav mig styrkan-
-och övertygelsen att slutföra uppgiften du anförtrodde mig.
Tack för att du vägledde mig rakt och trofast förbi hindren på min väg...
...och för min beslutsamhet när allt omkring mig tycktes förlorat.
Tack för ditt beskydd och för de många tecknen längs vägen.
Tack för allt gott jag åsamkat. Jag är hemskt ledsen för det onda.
Du behöver inte ge dig av, du får gärna stanna. Här är du utom fara.
Tack, men jag måste göra det här.
-Vart beger du dig? -Hemåt.
Tack för vännen jag fick.
Var snäll och vaka över henne som du vakade över mig.
Tack för att du slutligen låter mig vila.
Jag är verkligen trött.
Men nu kan jag vila i frid-
-i vetskapen att jag gjort det rätta av min tid här på jorden.
BIBELN NEW KING JAMES VERSION
"Jag har kämpat den goda kampen. Jag har fullbordat mitt lopp."
"Jag har bevarat tron."
Översatt av: BRONSON
www.divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet